Johan.
- Ställ upp! - Och så...
- Skynda, skynda, skynda. - Ja, ja, ja. Omelett!
Det fanns en tid när vi hade det bra.
Vi var tillsammans. Min mamma, pappa och jag.
Hej, hej!
Sov gott.
Hur är det?
- Varsågod. - Tack.
På plats. Så där ja.
Nej! Nej!
Pappa?
Fjäderkungen har tagit min mamma.
Och jag vill ha tillbaka henne.
Jam!
- Pappa! - Nej, nej. Din pappa är inte här.
Det här är täcket som talar och täcket måste fortsätta...
- Du måste upp nu! -...sova.
Jag ska hälsa din pappa... att du var här. God natt.
Det kittlas! Va?
Du ska inte vara här! Du ska ut!
Ha, ja! Johan! Nu kommer jag!
Var är du, din lilla morot? Nu tar jag dig!
Pappa!
Ah, va, Johan! Nu kommer jag. Jag vet precis...
Kille-kille-kill-kill-kille-kill! Nu har jag dig!
- Jag vill köra båten en dag. - Vart skulle du åka?
Till Fjäderkungens rike och hitta mamma.
Men, Johan, det går inte.
Nej, nej, nej!
Johan! Plötsligt var du försvunnen. Jag kunde inte hitta dig.
Förstår du hur rädd jag blev? Och vad är det här, va?
Nej!
- Jag skulle använda den! - Hon får inte dina brev.
Det får hon! Det får hon visst!
Johan...
Hej, mamma. Jag skriver till dig fastän pappa inte vill.
Det bestämmer inte han. Varje kväll står han och tittar efter nåt.
Som om han vore rädd. Men jag vet inte vad han är rädd för.
Nej!
Bill. Bill, jag såg nåt.
- Vad såg du? - Vet inte, men det liknade...
Liknade! Hur många gånger ska jag säga det?
Om Fjäderkungen kommer så vet du att att det är han.
- Det är klart, men... - Ring bara om du ser honom!
Och håll låg profil. Radion är ingen leksak.
- Vad händer... - Nej, har jag sagt!
Havet är det säkraste stället. Annars hade jag inte varit där.
Fjäderkungen hatar vatten. Han hittar oss aldrig.
Därmed basta. Klart slut.
Han får inte ta min pojke. Hallå? Är du där?
Pappa vet mycket väl att Fjäderkungen har tagit dig.
Men han vill inte prata om det.
Om jag kunde skulle jag ta hem dig så vi kunde vara tillsammans.
Vi saknar dig.
Pappa? Vad är det som doftar?
Det är bara en...överraskning!
Moroten! Du plockade den.
Ja, som du ser så växer den inte så bra här ute.
Mmm. Den är söt och salt.
Mm, gott!
- På land är de ju större och... - Var inte orolig, den är jättegod.
- Mutter, Japp! -Tack.
Och så...
Så där! Det här skeppet kommer att hålla i tusen år.
Ah... Hjälp! Johan!
Bra! Dra ål den! Ja!
Å hej hå, hej hå, hej!
Vad gör vi om muttrarna tar slut?
Vad vi gör? Ehh...mm...
Jag kan vara ensam. Ingenting händer här.
- Du får inte dyka. - Nä, nä.
Och inte prata med främlingar.
- Vem? - Och om nåt händer...
Nödraketen är i styrhuset, så jag kallar på hjälp i radion.
- Precis, men radion är ingen leksak. - Den får bara användas för nödfall.
- Jag vet. - Ja, det är bra.
- Jag ska skynda mig. - Ja, hej då.
Radion är ingen leksak.
Mayday, mayday, mayday! Det är Bill. Mayday, mayday!
Det är Bill som anropar! Hallå? Hjälp mig! Kan nån hjälpa mig?
- Mayday! Mayday! May... -Hallå? Vem är det?
Vem tror du att det är? Kom nu. Han har hittat mig.
Pappa har åkt iväg. Vi kan hämta dig när han kommer.
Åkt iväg? Då är vi förlorade. Fjäderkungen är på väg.
Fjäderkungen? Mamma! Då kommer jag!
Hej, pappa. Jag ska till Fjäderkungen så att vi kan få tillbaka mamma.
- Du har väl styrt skeppet förut? - Bara när det legat stilla.
Tror du Fjäderkungen väntar tills du har lärt dig köra vraket?
Bak hoppas X3?
Kan du se den? Ön?
Det ligger ett hus på den. Som är gjort av trä.
Säg till om du kan se det.
Wååh. Ja, jag ser det!
Det är kanske sent att berätta...
- Berätta vad? - Det är stenar du måste akta dig för.
- Kom så nära huset du kan. - Har du slagit dig?
Va? Nej, nej, nej. Men de är här.
- Vilka? - Fjäderprinsarna.
Nej, nej! Jag sa nej! Iväg med er! Såja, schas. Schas!
- Bon! -Bill, jag är här!
Precis!
Akta!
Akta dig!
Hallå!
Ta den här!
Stanna där! Jag kommer över!
Nej, nej, nej! Aj, aj! Ta bort den där!
Ta bort den!
- Det kommer fler! -Va? Nej, nej, nej.
Vi måste bort härifrån - nu!
Nej, nej, nej!
Ha, ha! Ni får aldrig tag i mig!
Ingenting här. Ingenting där. Inte där. Och inte där heller.
Ja, vi kom undan. Sätt dig här. Kom.
- Vad gör vi? - Schh. Han kan höra dig.
- Vad gör vi? - W gömmer oss.
- För vem? - Fjäderkungen.
- Va? Men då hittar han ju oss inte. - Precis,
- Det är ju jättedumt. - Vänta, stopp!
Fjäderkungen! Vi är här!
- Förstår du inte vad du gör? - Jag vill träffa honom.
- Nej, det vill du inte. - Jo, han har tagit min mamma.
Inte ner dit. Fjäderkungens rike är en fruktansvärd plats, fylld av regler.
- Va? Har du varit där? - Jag har byggt det.
Jag stack därifrån. Göm dig och håll tyst, annars upptäcker han oss.
Aj, nej, nej. Uh!
Nej! Kom hit du, din lilla... Kom hit!
- Fjäderkungen! Var är du? - Det där gör du inte!
- Där är han. - Ah nej!
Åh, åh, åh!
Åh nej. Han kommer inte fram i stormen.
Stopp! Du måste stanna! Bill!
Sluta nu! Vi kommer ju undan. Ååh! Tack!
Fjäderkungen...
Så möts vi igen, Bill.
- Kan du inte lämna mig ifred? - Mora har gjort en bricka till dig.
Nej, det kan hon inte. Jag är inte som de, jag är speciell.
- Det är mot reglerna. - Det är nåt Mora bestämmer.
Du blir hämtad som alla andra. Vi ses.
Åh nej, han går nu!
Vänta!
- Var är han? - Han är borta.
Jag skulle prata med honom.
- Jag vill inte dit, jag vill inte! - Vad är det?
Biljetten till Fjäderkungens rike.
Till mamma. Finns det en till mig med?
- Du kan få min. - Får jag?
- Vill du träffa din mamma? - Ja!
- Ge kaptenen brickan. De tar dig dit. -Kaptenen? Vem är det?
Vi ses!
- Hur kommer jag till kaptenen? -Stanna här, så kommer du dit.
Men skeppet sjunker ju.
Precis!
- Bill! - Trevlig resa!
Mayday! Mayday! Jag sjunker!
Nej!
Åh...
Ursäkta mig. Är det här Fjäderkungens rike?
Ja.
Finns kaptenen här?
- Brickan! Tack. - Tänk att det skulle sluta så här.
Brickan! Tack. - Brickan!
- Brickan? - Jag måste se din bricka.
- Kör du till Fjäderkungens rike? -Precis.
Jag har inte tid för frågor. Bricka, eller sist i kön.
Jag ska hämta min mamma.
Vänta nu.
- Det här är inte din bricka. - Det är det visst.
Du kommer inte ombord utan din egen bricka.
- Säger vem? - Mora.
- Varför? -Därför,
Det är inte mitt jobb att förklara för frågvisa kaninbarn.
Med bricka kommer du med. Annars får du vänta tills din tid är kommen.
- När är det då? - Det vet bara Mora.
- Du vet inte mycket, va? - Var inte så fräck.
Nänä, okej. Hej då då.
- Brickan. -Då är det väl min tur snart.
Får jag se på biljetten. - Brickan.
- Här är biljetten. - Brickan!
- Jag vill verkligen inte. Här är den. - Brickan!
Åhhh...
Wow.
Wow!
- Så trist. -Stoppa den lilla kaninen!
- Vem är den lilla kaninen? - Känner man inte igen honom?
Nej. Vad märkligt det ser ut.
- Var är min mamma? - Hur ska jag veta det?
- Du tog henne, jag såg det! - Vad pågår här?
- Var tusan är Bill? -Jag fick hans bricka.
Vad sa du? Nej. Nej, nej, nej, nej, nej.
Så kan man inte göra.
- Mora blir tokig. Det är ditt fel. - Varför?
Du ska se till att inget sånt här händer. Jag kan inte göra allt.
Happ. happ. Vart är du på väg?
- Jag ska hitta min mamma. - Nähä, du.
Mamma, var är du? Jag är här!
- Släpp mig! - Det kan vi inte. Mora säger...
- Vem är den där Mora? - Mora bestämmer här.
Varför heter det Fjäderkungens rike?
Jag bestämde inte det. Du får inte vara här utan bricka.
- Nu är jag här. - Det ska vi reda ut.
Annars blir vi alla till ingenting.
- Vad är ingenting? - När man försvunnit helt och hållet.
- Helt och hållet? - Ja, försvunnen. Puts väck.
När man inte längre finns nånstans.
Du säger konstiga saker och du är jättedum som tog hit min mamma.
Om Mora bestämmer, ta hit henne så jag får prata med henne nu!
- Vad sa? Nej, det kan du inte. - Säger vem?
Jag ska tala med henne.
- Hela stan håller på att rasa ihop. - Bill skulle ha hållit ordning här.
Men han stack iväg. Man kan aldrig fly från Fjäderkungen.
Om Mora säger att det är okej att jag letar efter min mamma, är det okej?
- Det säger hon inte. - Om hon gör det?
Ja, i en sån helt otänkbar situation så skulle du självklart få stanna.
- Yes! - Det är inte en möjlighet.
Det lät lite så.
Du måste förstå hur allvarligt det är att du är här.
- Bor Mora här? - Jag bestämmer inte vilka som ska hit.
- Mora ger mig brickorna. -Biljettbrickorna?
- Då vet du vem du ska hämta? -Ja.
Hur bestämmer hon vems brickor du ska ha?
- Såna frågor ställer jag inte. - Fråga henne bara om mamma då.
Mora, får pojken stanna och leta efter sin mamma?
Ahhh. åh nej...!
Vad gör du? Allt kan kollapsa, dumma lilla pojke.
- Ingenting hände. - Det avgör saken.
Mora har svarat.
- Du ska ut med en gång. - Jag vill inte!
Snäpp mig!
Han ska ut härifrån.
Släpp ut mig!
- Vad ska jag göra med den? - Släpp ut mig, säger jag!
- Hej. - Du igen! Vad sa Mora nu då?
Hon sa inte nånting.
- Till Dimbankarna? - Jag vill inte åka med!
Jag ska hitta min mamma!
- Vad händer? - Ja, det kan man verkligen undra.
Släpp! Släpp mig! n Vad håller du på med? Slapp!
Sluta sprattla. Du är omöjlig att flyga med.
- Jag smiter igen! - Och jag hittar dig.
Hittade du din mamma? Gör nåt bra för en gångs skull.
- Inte bara som du blir tillsagd. - Det här är ditt fel.
- Nu vill du skicka tillbaka honom? - Du vet att han måste stanna.
Tills hans bricka bryter sig loss.
- Här? - Här?
- Jag ber verkligen om ursäkt. - Man ursäktar inte reglerna.
Ursäkta...att vi tog bort honom från sin pappa.
Bill gjorde det. Så han ska be om ursäkt.
- Ska jag be om ursäkt? - Ja, för du tog hit honom.
Och du ska inte bara 'bah!" dig ut ur allting.
- Jag hatar när nån gör så där. -Så dumma regler. Jag orkar inte mer!
- Orkar inte mer? - Nej! Berätta hur man kan komma ut.
Ja, bra idé, Bill. Varför berättar du inte bara?
Jag vill få med mamma till pappa. Det ska ni inte lägga er i!
- Men Mora säger... - Jag tror inte på Mora!
- Tror inte på? -Vad skulle det göra för skillnad?
Ja...det...
- Då går vi. Och ni följer med. -Ja, men...
- Om jag vill stanna här? -Då får du med Mora att göra.
- Lugn bara, jag hittar på nåt. - Du sticker ju bara iväg.
Ja!
Mamma?
Johan?
Mamma!
Är det verkligen du?
Åh nej! Har Fjäderkungen...?
Nej, nej! Nej, jag kom hit med nån annans bricka.
Mora har min. Kastar vi tillbaka din så kommer vi upp till pappa.
Det är nog inte så lätt.
Klart det är! Ingen trodde att jag skulle hitta dig, men det gjorde jag.
Ja, Johan. du hittade mig.
Varför är du inte i stan med alla de andra?
- Tycker du inte det är finare här? - Jo, mycket!
- De är så ledsna allihop. - Det är inte jag. Tack vare dig.
Är det det?
I början kände jag mig ledsen. Jag saknade er.
Jag gick runt bland alla andra och undrade vad jag skulle göra.
Men så en dag gick jag ner till vattnet och såg nånting.
En flaskpost!
När jag läste ditt brev korn jag ihåg alla fina saker.
Allt vi har gjort tillsammans, du och din pappa och jag.
Då blev jag glad. Jag stannade här ute och hoppades att du ville skriva mer.
Det gjorde jag! Pappa blir jätteglad att få träffa dig. Han saknar dig.
Johan, det är nåt du måste förstå.
- Wow! Bor du här? -Ja. Jag ska visa dig nåt.
Det är alla mina brev. Du fick dem.
Varsågod. Johan, hur korn du hit?
Nån som hette Bill hjälpte mig hit.
Men Fjäderkungen är sur eftersom jag inte har nån bricka.
Vad är det här?
Har du aldrig smakat äpplen förut? Jag tycker också bättre om morötter.
- Men de växer inte här. -På skeppet får vi bara tång.
- Ni är kaniner och ska bo på land. - Pappa är rädd för Fjäderkungen.
Din pappa förstår inte riktigt vad Fjäderkungen är.
Om man inte blir hämtad av honom så blir man till ingenting.
Så om du inte var här nu skulle du inte finnas? Bara vara helt borta?
Så. Jag är ju här.
- Vet pappa var du är? - Nej, han skulle bli livrädd då.
Jag tänkte att vi skulle gå till honom tillsammans.
Mm... Har du skrivit ett nytt brev?
Du får inte läsa det när jag är här. Då blir jag generad.
Det är inget att vara generad över. Du kan berätta alltför mig.
...och så smög jag iväg och la en bläckfisk under hans täcke.
Pappa sov, det kittlade jättemycket, så han kastade ut den i vattnet.
Jag sprang iväg och han jagade in mig i styrhytten. Jag höll för dörren.
Men han smög sig på mig och kittlade mig. Det var jätleroligl.
Ja...du har blivit så stor.
Pappa sa att jag blir en jättekanin. Jag längtar efter pappa.
Mm,jag med.
Varför kan man inte vara tillsammans för alltid?
Du borde inte vara här.
Mamma?
Mamma!
Vad är det?
- Du är fortfarande här! - Det är klart, jag borju här.
- Jag var rädd att allt var en dröm. - Mm, Är det här också en dröm?
Det hoppas jag inte.
Åh nej! Fjäderkungen!
Kom hit!
Ha, ha! Bort med dig!
- Bill? - Va?
- Vad händer? - Ohoj,
Jag ger igen för alla gånger de små gröna har hämtat hit mig.
Var är Fjäderkungen?
Där han inte kan göra mer skada.
- Vem bestämmer då? -Inte nån. Korn!
- Vart ska vi? - Nu händer det allt möjligt.
- Finns här ingen som bestämmer? - Inte en enda.
- Vad har hänt med Mora? - Vem bryr sig om henne?
Du tror ju inte på henne. Inte jag heller.
- Kan vi ta oss till pappa? - Vad är fel med att vara här?
- Det är bara... - Min son saknar sin pappa.
Då ska han få träffa honom. Jag har en idé.
- Har det nåt med min pappa att göra? - W får se.
Hörde du? W ska träffa pappa! Vi ska träffa pappa!
Jag vet inte vem du är och vad du gör, men lura inte min son.
Det skulle jag aldrig drömma om.
Din son har varit ovärderlig för mig.
Vi gör det på grund av honom. Han gav mig idén.
Han ska tillbaka till sin pappa. Du vet att han inte hör hemma här.
Är du inte glad att se honom? Han blir ledsen om han får veta det.
- Men han... -...hör inte hit. Dumheter.
Alla hör hit nu. Jag ska öppna slussarna.
- Och din son gav mig idén. - Jag tycker inte om det.
- Har du byggt alla husen? - Det är inte mitt fel att de är fula.
Folket gjorde dem så. Det är Fjäderkungens fel.
Nu ska vi pröva nåt nytt. Kan ni se det?
- Se vad? - Titta noga nu.
- Det är ingenting här. - Precis!
- Fjäderkungen är borta! - Var är han då?
Det viktigaste är att han inte är här.
- Nu är det jag som bestämmer. - Du sa aningen bestämde.
Precis! Jag bestämmer att ingen bestämmer över nåt.
- Wow! Har du gjort det själv? -Jajamän.
- Du är helt otrolig på att bygga. - Ja. På tiden att andra upptäcker det.
Var är Fjäderkungen?
Kan vi inte glömma den sura gamla citronen?
Nåt du sa gav mig idén till det här: "Jag tror inte på Mora."
Det lät helt knäppt först, men sen tänktejag:
"Varför inte?" Alla knäppa regler som Mora har är ju Moras regler.
Om man inte tror på Mora behöver man inte tro på reglerna.
Så jag har slutat. Jag förklarade för Fjäderkungen, men han lyssnade inte.
Då tänkte jag: "Bill, honom behöver du inte ödsla mer tid på."
- Och sen då? - Jag stoppade honom i en låda.
- År Fjäderkungen där inne? - Det man man väl inte?
- Man kan göra det man vill. - År det inte synd om honom?
Han har sig själv att skylla. Vill du tillbaka till Dimbankarna?
Då låter du honom stanna där.
Släpp ut mig, Bill! Du lurade mig. Släpp ut mig! Du förstör allting.
Bla, bla, bla! Och bah!
Bill! Din förrädare! Argh!
- Vad händer nu? - Ja, vad händer nu?
Men vet ni vad jag tänkte? Jag ska fixa en fest.
- En fest? - Nej!
Så alla förstår att Fjäderkungens rike från nu är en rolig plats att vara på.
- Jag älskar fester! - Precis,
- Vad ska man ha på en bra fest? -Läsk.
- Läsk är en bra grej. - Och musik!
- Ja! Och vad mer då? -Vad håller du på med?
Din mamma tror inte på att vi kan fixa en bra fest.
Varför tror du inte det?
- Mer då? - Akrobaten Och svärdslukare!
- Dem hämtar jag! - Deras brickor då?
- Det har jag tänkt på. - Du rubbar balansen.
Jag rubbar inte på nånting. Jag förändrar saker så att de funkar.
Ja!
Ta-daa!
- Här får du. - Vad är det?
Vad är det?
Det där är inte party.
Kan man få lite kexkaka också?
- Varsågod. - Vad är det?
Vi ses! Vi ska ha kexkaka!
Tror du Bill har hittat alla?
Det kanske inte funkar. Hoppas inte för mycket.
Nu låter du som pappa. Han tror inte heller på nånting.
Men jag är här nu. Pappa kommer nog också, om Bill säger det, så...
Oj, oj, oj! Det var värst.
- Du där! Vad har du gjort? - Det är inte jag, det är Bill.
Han håller stor fest och hämtar hit alla han behöver.
Han drog upp brickorna ur brunnen.
Det är ju ren gallimatias.
Honom känner jag inte. Men det blir jätteroligt.
Åh, det finns kexkaka!
Hallå där! Du får ju inte ens vara här.
Ja, nu sker tydligen nåt. Eller?
- Vad händer? - Här sker ju aldrig nånting.
- Nej, jag vet inte. - Vad var det? Nåt fånigt ljus.
Vad är det som händer?
Ja!
Är inte det där vaktmästaren?
- Blir det ingen show går jag hem. - Ja, ehh...
Idag är allt slut!
Vad är slut?
Det är slut med att ha tråkigt!
- Okej, Slut med... -Vem tror han att han är?
Det är slut med att vara tjurig!
- Jag är inte tjurig. - Tyst med dig nu.
Och slut med att gå runt och göra ingenting.
- Det låter som en dålig idé. -Det finns inga regler längre!
- Pratar han ens vårt språk? - Det låter ju bra.
Från i dag är Fjäderkungens rike möjligheternas land!
- Killen! - År det jag?
- Kom hit! - Vad ska jag göra?
Vänta och se bara!
Är ni klara?
- Ta-daa! - Pappa?
- Ingen mer fjäderkung? -Letade inte han efter sin mamma?
Från i dag är slussarna öppna! Alla får komma hit så mycket de vill!
Vill du säga nåt till din son?
Var har du varit? Hur korn du hit? Vad är det här för ställe?
- Bills rike! - Det kan inte han bestämma.
Take it away! Yeah!
Och det bästa av allt- mamma är också här!
Vem är han? Hans röst...
- Det är Bill. - Just det!
- Vad händer? - Fjäderkungen är borta.
Bill har rodret, allt är på banan. Fjäderkungens rike är öppet för alla.
Slutet gott, allting gott. Inga fler behöver gömma sig.
- Det här är helt fel. - Kom nu då!
Mamma! Pappa! Vakna!
- Va? - Vad är det som händer?
- Nämen, brukar det vara så här? - Jag har aldrig sett nåt liknande.
Vi måste fråga Bill. Han vet allt.
- Nånting är väldigt fel. - W måste hitta Bill.
- Mina bröder, mina systrar, min... - Jaha, ja, då gör vi så där.
-...kusin. - Jag ska se vad jag kan göra.
- Nästa! -Då är det jag.
- Flaskhuset står under vatten. - Flytta upp då.
Det är inte bara det. Nånting är väldigt fel.
Vad är fel? Titta vad glada alla är.
- År ni ledsna? - Nej! Nej, inte alls!
Voilà!
Förklara varför jorden skakar och det är vatten överallt.
- Nej. - Nej?
Nej, jag känner inte för det.
Vänta.
Vad var det?
Det är ingenting.
Bara lite fukt. W byter den.
Japp. Så kommer vi inte att hämta fler i dag. Adjö.
- Okej, då ses vi i morgon. - Förstår ni inte att nåt är fel?
Nej, för inget är fel. Gå nu!
Okej, då gár jag
Vi måste göra nånting.
Släpp ut mig!
Fjäderkungen!
Var är Bill? Bill? Bill! Var är... Aah!
Vad har ni gjort?
- Vad händer? - Moras regler är brutna.
Allting faller ihop. Jag varnade er. Varför lyssnar aldrig nån på mig?
Om riket sjunker i havet förvandlas vi alla till ingenting.
- Vad kan vi göra? - Kom härifrån.
- Det finns ju ingen väg ut. - Hitta Bill. Han vet en hemlig utgång.
- Ska du inte med? - Jag kan inte fly från mitt rike.
Jag behöver dina gummistövlar.
Ta med honom och se till att det inte händer honom nåt.
Kom. Nu ska vi hitta Bill.
- Mo... - Hon svarar inte.
Du kan bara inte höra henne. Du ödelägger allt.
Ja, kanske. Kanske hade du lite rätt ändå.
Mora kanske blir sur för alla bricklösa här. Men det fixar jag.
- Hur har du tänkt fixa det? - Det ska nog bli bra.
Lyssna till den gamle.
Bara en här nere har ingen bricka. Jag ska hitta den, sen blir all! bra.
Nej!
- Jag hittade den! Klart slut! - Så där får du inte göra!
Kan du släpp... Släpp!
OJ. Oj då.
- Ah nej. - Nej, nej, nej, nej!
Bort, bort, bort, bort!
- Allting rasar ihop! - Lugn, allt är under kontroll!
Var inte det där väldigt likt Bill?
- Efter honom! - Inget är på tok!
Spring! Skydda er!
Kapten!
Allt rasar samman! Vi måste härifrån!
- Det får man inte. - Vad gör det när allt försvinner?
Jag visste att det skulle gå galet. Vi kommer ingenstans.
Motorn klarar inte av de nya brickorna.
Det kan jag och pappa fixa. - Ta hand om honom. - Kom, pappa.
Där!
Bra, Johan!
Kapten, starta skeppet.
Nej...!
Nej!
Snäpp!
Ja!
- Den verkar inte ha det så bra. - Hej då, allihop!
- Va? -Va?
Det är Bill! Efter honom!
Typiskt Bill.
Försvinn! Det är min utgång!
- Där är den. - Utgången.
Åh nej!
- Nej! - Nej!
Bill! Hjälp oss!
Aldrig i livet! Åh...åh! Nej, nej, nej!
Nej, nej! Bort, bort, bort!
0153". åh. oj... Hoppsan.
Wow.
Jag kommer, jag kommer! Wooh!
Nej!
Åh nej!
Så!
Nej!
Släpp mig, släpp mig, släpp mig!
Oppsanl
Kom då! Skynda er innan det är för sent!
Mamma, pappa, kom!
Skynda!
Kom nu, mamma!
Jag kan inte.
Vad menar du?
Kom nu, mamma. Du ska med.
Det är alltså sant. Hon kan inte följa med.
Varför inte?
Hon hör till Fjäderkungens rike. Hennes bricka är bränd.
Då får man väl bara ta och ändra den regeln?
Nej...!
- Se till att komma härifrån! - Men då blir du ju till ingenting.
Ni måste gå nu. Innan det är för sent.
- Mamma... - So long, vi ses!
Ja, jaja. Ja-
Nej, nej!
Nej, inte nu igen! Släpp mig! Släpp mig! Släpp mig!
Hjälp!
Det är brickorna. Mora vill ha brickorna.
Titta.
“Nej- Vad gör du? -Nej!
- Det får du inte göra. Kom ner. - Du måste komma tillbaka.
- Akta dig där uppe... - Klättra ner, Johan.
Nej!
Ja!
Mamma, pappa! W gör Mora glad igen. Jag har brickorna.
Ja!
- Där är han! - Ja!
- Ah nej. - Akta dig, Johan!
Mamma!
Johan.
Trappan är borta.
Då kan de ju inte komma upp.
- Vad är det du har gjort? - Jag har inte gjort nåt.
Om bara Fjäderkungen var här.
Va? Den säger nåt.
Vad säger den? - Vad säger du?
Oj då.
Jag har talat med Mora.
Jag lovade henne att få ut er igen.
Alla ni som inte hör hemma här.
Så ja, kom bara. Kom här, kom här. Så där ja. Åh, precis.
Då saknar vi bara...
- W behöver din hjälp. - Min?
Bara du kan bygga en ny utgång.
- Varför skulle jag det? - Man kan inte alltid bara sticka iväg.
Ja, mm...
All right. Jaja, det är kanske lika bra.
Hej, hej!
Är du klar?
Varsågod.
Och varsågod. Så. - Så varsågod.
App, app, app. Skynda på då.
Och så hela vägen upp! - Varsågod. - Varsågod.
Wååh.
- Okej, då kör vi. Upp med er! - Alla kaniner uppåt!
Följ mig, jag tar täten här. Alla kaniner uppåt! Du också.
Följ mig!
Jag kommer sakna dig.
- Pappa. - Ja...
Men jag är ju här.
Jag skriver till dig. Det lovar jag.
Ett, två, tre, åhej!
Tjena, tjena!
Text: Thomas Jansson Dansk Video Tekst